Kadokawa-Daiei/Japansk TV DENTSU/S.D.P. presenterar
En KADOKAWA-DAIEI produktion
ONE MISSED CALL
Producent: Kazuo Kuroi
Idé: Yasushi Akimoto
Manus: Miwako Daira
Ko Shibasaki
Shinichi Tsutsumi
Regi: Takashi Miike
Det är sant. Jag lovar! Hon är rädd för titthål.
-Varför det? -Fråga inte mig.
Yumi-chan.
-Varför är du så rädd för titthål? -Det är inget. Hon överdriver.
Skitsnack! När vi hade synunder- sökning ville du inte titta i hålet.
Hon var rädd att hon skulle få se nåt som skulle skrämma henne.
Det är väl nåt slags trauma.
Fobier föds ur sånt vi inte kan glömma.
Jag har en kompis som bor i en lägenhet där en kille begick självmord.
Häromdagen när han tvättade håret-
-kände han det plötsligt som om nån stod bakom ryggen.
När han vände sig om-
-såg han på sin axel-
-en benig vit arm.
Men Yoko, vadan denna utstyrsel?
En gammal gymnasiekompis har just dött.
16 april, 21:44
Hur gick det till?
Hon höll på med dykning men kom ifrån sin grupp och drunknade.
Det lär vara en fruktansvärd död.
Hennes ansikte var helt förvridet.
-Yoko, din telefon ringer. -Så låter inte min telefon.
-Men det är din mobil. -Vem är det?
Det står inget namn, bara ett mobilnummer.
"1 samtal missat"
Men vad är det här?
-Vadå? -Det är från mitt eget mobilnummer.
"Öppnar meddelande"
Du har ett nytt meddelande.
Togs emot 18 april kl 23:04.
Åh, nej, det börjar regna.
Har ditt mobilnummer ringt upp din egen mobil?
-Va? -Är det inte den 18:e i övermorgon?
-Det är Yokos röst, eller hur? -Var inte dum. Det är omöjligt.
-Är det din kille som skojar med dig? -Hade jag en, skulle jag inte sitta här.
Nästa helg kan vi åka till sjön. En god vän har ett värdshus där.
-Bra idé. -Ja, vi åker dit.
Jag ordnar det. Ge mig era mobilnummer.
Yumi-chan, du också. Yumi-chan...
Vad gör du?
Inget.
Du är inte särskilt bussig.
Ett lik kommer till polisens bårhus.
Och dödsorsaken är svår att fastställa.
Så, herr "begravningsentreprenör"...
Din lillasyster hette Ritsuko, inte sant?
Barn som misstänks ha blivit misshandlade...
...har ofta följande symptom.
Till exempel kan de plötsligt slå andra barn.
De är aggressiva och våldsamma.
"Barnpsykologi"
De barnen...kräver ofta mycket uppmärksamhet.
-"Shun. Kan inte träffa dig..." -Dumpar du honom?
Kenji är mer min typ.
...lite mindre och mer sårbara än andra barn...
Du, där! I lila... Hallå!
Vad handlar föreläsningen om?
Misshandel av barn leder till ännu mer misshandel.
Ja, i stort sett.
Vi ska se på fallstudier nästa vecka.
Jag måste iväg och jobba, så jag går i förväg. Vi ses sen.
Hon är i sjunde himlen, hon.
Vad är det?
-Hallå. -Yumi?
Följ med och handla i morgon.
Rea på baddräkter! Kenji är strand- kille, så jag vill ha nåt att se söt ut i.
Det förstår jag.
-Var är du nu? -Va? Jag hör dig inte.
Yumi, hör du mig?
Hallå...
Det där meddelandet, gällde det inte idag? Fyra minuter över elva?
Vilket meddelande?
Jag hör dig så dåligt. Va?
Åh, nej, det börjar regna.
Yoko...
Yoko, vad är det?
Vad gör du?
Jag hörde att hon inte dog direkt.
Hon blev av med en arm och ett ben men var vid medvetande.
Hon klamrade sig fast vid vakten och bad om hjälp.
Sällan...
Jag visste det. Mördad.
Precis som den andra tjejen i skolan.
"Mördad." Vad menar du?
Snälla, berätta.
Hon fick väl också ett samtal?
Från sitt eget mobilnummer?
Och...?
-En varning om hennes egen död. -Varning?
Lina fick ett likadant samtal.
Lina? Flickan som drunknade?
Lina dödades. Sen gick meddelande från hennes telefon till Yokos.
Dödades? Vet du vem som gjorde det?
Det sägs ha varit en kvinna som dog, fylld av hat.
Och hon når dig via mobilen.
Från den döda personens minneskort.
Meddelandet går från ett offer till nästa.
Du borde kolla dina mobilnummer.
Vi går.
Yoko är död.
21 april, 15:28
För tre dar sen, en tågolycka.
Hängde det ihop med meddelandet?
Ja.
Samma dag, samma tid.
Samma ord som sas i meddelandet.
Helt sjukt, eller hur?
Men de kallar det för självmord.
Det här är väl inte min röst, va?
Du har ett nytt meddelande. Togs emot 21 april kl 15:34.
Fan, det hade jag helt glömt.
Jag menar....
Det verkar helt sjukt.
Idag är det den 21:a.
Om två minuter.
Det är dumt.
Är det nån slags fälla? Ni försöker väl lura mig, allihop.
-Nej, Kenji, det försöker vi inte. -Det är väl bara ett stort skämt.
Det är fan farligt att skoja om såna saker. Jag gick nästan på det.
Kenji!
Hur blir det med vår studiegrupp? Det var du som bestämde tiden.
Fan, det hade jag helt glömt.
Vad är det?
Det är ingen utredning. Vi vill bara ställa några frågor.
Hans vän såg honom falla ner i hisschaktet.
Hon har fel. Jag sa det till er kollega. De fick båda två ett mobilsamtal.
Yoko Okazaki kastade sig ner framför tåget.
Vi har vittnen.
-Det, om något, är väl självmord! -Jag vet inte, men...
Hon hade kanske tagit någon drog?
Verkligen inte. Vad antyder ni?
Det finns en orsak till allt.
Ingen död är oförklarlig.
Det är något som pågår här som övergår allt förstånd.
Jaså?
Tack för att du kom.
Det är precis som tjejerna sa.
Först Yokos mobil, sen Kenjis...
Tänk efter. Hans nummer stod i hennes telefonbok.
Och i hans telefonbok...
...finns våra nummer.
Det är bara en gammal pojkvän.
Natsumi, Natsumi...
Samma signal som förut.
Det är inte min.
Yumi...
"1 samtal missat."
Men den var ju avstängd.
-23 april... -I övermorgon.
"23/4, 22:39, Natsumi Konishi"
Vad håller ni på med?
Vi tror inte riktigt på det, men...
Vi började prata...
Lugn, det är bara rykten. Ryck upp dig.
Ta bort ditt nummer också.
Gör det, då. Ni vill ju det, allihop.
Jag är ledsen, men utifall att...
Ta bort mitt med.
Sluta!
Yumi...
Här är uppsägningen av abonnemanget. Ta och skriv på här.
-Vill du behålla telefonen? -Släng den!
Ja.
Du kan givetvis lita på att vi raderar alla data.
Börja filma, vi kör. - Vem av er är Natsumi Konishi?
Konishi?
-Är du flickan som fick samtalet? -Lämna oss i fred.
-Vi har medium som utövar exorcism. -Exorcism?
Tiden går ju snart ut.
Vi går. - Ursäkta oss.
Vänta lite. Visa åtminstone telefonen.
-Jag har sagt upp abonnemanget. -Jaså?
Ge henne din. - Telefonen! Fort!
Håll den här.
Konishi, det där är väl mobilen?
Vad pratar du om? Sluta filma!
Natsumi Konishi.
Hur går det här till?
Sluta filma.
Det här är allvarligt. Det verkar hända på riktigt.
Du borde tala med vår man. Följ med oss.
Han hjälper dig. Han är en känd exorcist. Han kommer säkert på nåt.
Kom.
Vi går tillbaka.
Släpp henne!
Jag följer med.
Jag vill inte sluta som de andra.
Då går vi, då. Ni går före. Filma oss när vi går.
Förlåt mig.
Vänta. Om du vet nåt, så berätta!
Annars blir hon nästa...
Datum och tid för samtalet?
I morgon kl 22:39.
Det där är Yokos. Hur kommer det sig?
Hur dags föll hon?
Fyra minuter över elva.
En minut senare ringdes ett samtal från den här.
Hur i hela världen...?
"8 april, 23:05"
-Ringde hon? -Omöjligt. Hennes arm var avsliten.
Den låg långt från hennes kropp.
Vem var det då som ringde?
Samma nummer?
-Vems är det? -Prova och ring.
Numret ni ringt har ingen abonnent.
Vänligen kontrollera numret och ring igen.
-Vems mobil är det? -Min lillasysters.
För ett halvår sen fick hon ett samtal. Tre dar senare var det en brand...
En karamell?
-Varför en karamell? -Jag vet inte.
När de kom fram till henne var hon ännu vid liv.
Fruktansvärt brännskadad men vid medvetande.
Doktorn sa att det var ett mirakel.
Jag höll inte med om det. Varför kunde hon inte få dö i frid?
Kagamis sjukhus
Det var numret vi hade innan vi flyttade. Till akuten.
-När flyttade ni? -För fem månader sen.
Hade ni en patient som hette Yoko Okazaki?
Efter vårt samtal kollade jag-
-men hon finns inte med i vårt register.
-Samtal till er. -Ursäkta mig.
Vad kan det ha för betydelse att det ringdes ett samtal till det sjukhuset?
22:39 i morgon kan ni se den största chocken som någonsin visats på TV.
Ett direktsänt program med studentskan vars död är förutsagd.
Få reda på hemligheterna bakom serien av bisarra dödsfall.
Hon har fått det senaste samtalet. Vad har ödet i beredskap åt henne?
Ska hon få leva eller ska hon dö? Kan vårt team skydda henne?
Jag går till Natsumi.
Det där ljudet?
En gång till...
Andas in och ut.
Jag hörde det ljudet vid hissen innan Kenji föll.
-Astmapatienter, säger du? -Jag tänkte att du kanske visste.
Det där sjukhuset har skickat lik till oss i över ett år nu.
Gula.
Gula överallt. Cirrhos.
Till och med ögongloberna. Ett smärtsamt sätt att försvinna på.
Svullet vänsterben, dåligt hjärta. Man dör bit för bit. Det tar tid.
Det hela sker gradvis, men...
Man förlorar snabbt medvetandet.
En bilolycka...
Jag är ledsen. Det är inte vackert.
Vad är det här?
Vem är hon?
"Mimiko Mizunuma, 10 år, astmaanfall."
Marie Mizunuma...
Det är hennes mammas namn.
Får jag använda telefonen?
-Vet du var hon bor? -Ja, men det är ingen där nu.
Det var bara hon och barnen.
Efter dödsfallet försvann hon.
Jag fick aldrig betalt för begravningen.
Hallå...
Hej. Du har kommit till familjen Mizunuma. Vi kan inte ta samtalet nu.
Det är alltid telefonsvarare. På mobilen med.
För säkerhets skull sätter jag in dig i registret.
-Hallå, Natsumi... -Åh, det var länge sen.
Känner du nån som heter Mizunuma?
-Va? Sändning i morgon? -Kolla det här.
Oroa dig inte.
Men jag tycker inte att du ska vara med i TV.
Ta in honom tidigare, då, och kolla setet innan. Han klagar alltid.
Tror du verkligen på det där mediet?
Inte en chans, inte nu. Tar du på dig skulden?
Vad kan du göra för mig?
Natsumi...
Det är okej, men för ljust...
-Jag måste sluta. -Lite mörkare.
Natsumi, vänta!
Det är min systers anteckningsbok. Hon arbetade på en barnklinik.
"18 juli, Mimiko Mizunuma, astmaanfall."
"21 juli, Nanako Mizunuma, svalt häftstift."
Det är hennes lillasyster.
"Mimiko, astmaanfall."
"26 juli, Nanako, brännskada på låret."
"30 juli, Nanako, bekämpningsmedel i höger öga."
"Förd till akuten på Kagamis sjukhus."
Nio fall bara under juli månad.
Hallå.
Nej, jag kan inte komma in i morgon heller.
I så fall säger jag upp mig.
Jag har fått sparken.
BARNKLINIKEN.
Mizunuma misshandlade sina egna döttrar.
Antagligen. Men hon gjorde det inte med flit.
Så många gånger! Varför inte?
Nankos sjukdomar och skador var många, men ingenting doldes ju.
Det kom alltid ett samtal från mamman eller från Mimiko.
Och mamman vårdade ju henne ömt. Hon gick upp vid alla tider på dygnet.
Münchhausen by proxy.
Du är välinformerad.
Det var vad Ritsuko misstänkte.
-Vad är det? -Münchhausen syndrome by proxy.
En sinnessjukdom. Man gör ett frisk barn sjukt med flit.
-Varför i hela friden gör man så? -För att få vårda barnet.
En hängiven mor som ömt vårdar sitt sjuka barn-
-får respekt, sympati och lovord.
Man ser alltså till att ens eget barn blir sjukt.
Misshandel i tidig barndom är ett skäl.
Det ryktas att...
...hon var där men inte ingrep när Mimiko fick ett ödesdigert astmaanfall.
Stackars Mimiko. Hon var så snäll mot sin syster.
-Är inte det här underligt? -Vadå?
Man ser mer av ansiktet nu.
Polisen har inte tid att jaga brottslingar-
-för brott som kan komma att ske.
-Men Natsumi kanske dödas idag. -Säger du det?
-Jag sa att de inte skulle hjälpa till. -Förlåt?
Om de hade undersökt min systers död, hade det inte blivit fler offer.
-Vad menar du? -Alla hade ju en karamell i munnen.
De är alla offer för samma brott.
Sluta leka snut och sköt ditt i stället.
Vill du ha en karamell?
Jag åker till studion ensam.
Gå och säg upp telefonabonnemanget. Håll dig gömd.
Men Natsumi...
Är du rädd, så åk hem till dina föräldrar.
Där har jag inte varit...
...sen jag tog studenten.
-Jag åker med dig. -Hörrudu!
Lita på mig, du klarar dig. - Ursäkta...
Du klarar dig. Samla dig nu. - Här är hon.
Natsumi!
-Inga utomstående härinne! - Vakt! -Natsumi, följ med mig.
En minut till sändning.
Natsumi, vänta!
-En minut kvar. -Kamera fyra, en minut.
Nu kommer hon. Är alla beredda? Då kör vi.
Stå här.
30 sekunder kvar.
Nej, jag är upptagen nu.
Tio sekunder kvar, nio, åtta, sju...
-Vi börjar. -Fem, fyra, tre, två, en...
Tiden har hunnit ikapp oss.
Kära TV-tittare, vad skulle ni göra om-
-ni hade förvarnats om er egen död av er egen röst i mobilen?
Ikväll ska vi undersöka döds- varningarna som har chockat världen.
Vi bjuder på en mycket speciell direktsändning ikväll.
En ung studentska har förvarnats om sin död ikväll, 23 april, 22:39.
Det är om bara 38 minuter.
Mediet Masakazu Hirayama.
Dr Akira Isobe.
Ska du inte titta?
Säg till om du ser ett spöke.
Jag undrar, jag...
Vad för slags polis är du?
Flickan som fick samtalet, Natsumi Konishi.
Här borta...
Den här vägen...
Kan du prata?
Vi har mycket att prata om.
Låt mig ta det från början.
Du förlorade nyligen två vänner?
Det stämmer, alltså, och händelserna hade en sak gemensamt.
Flickorna fick samtal från sina egna mobiltelefoner. Det stämmer också.
Meddelandena på svararen kom från framtiden.
-Hon gör sig verkligen bra i bild. -Extremt utstuderat för en bluff.
I ditt fall var det inte ett meddelande...utan dessa bilder.
"Nedräkning."
Starta bandet.
Jag var ute och tog ett glas med henne några gånger.
Förvånad? Javisst. Att två personer från samma skola dör...
Ofta är det kommunikationen...
Det skulle en psykolog säga, men det här hör till andevärlden.
Det är mindre än 15 minuter kvar.
Vad kommer att hända henne?
Se oss igen efter pausen.
Fem, fyra, tre, två, ett...
-Vi har paus. -Skönt.
-Jag klantade mig. -Nej då, du var bra.
Och nu, vår exklusiva gäst... - Välkommen in.
Varsågod och börja.
Jag känner till det här sedan tidigare.
För fem år sen fick jag feber.
Vi träffades då.
Du höll i ett parasoll och du grät.
Jag är helt ensam.
-Går du inte lite för långt? -Det har inget med oss att göra.
Reklam!
Nej, låt bli!
Fortsätt.
Natsumi!
Låt mig ta med dig...
"Yumi Nakamura."
Du har ett nytt meddelande.
Togs emot 24 april kl 19:13.
Varför?
Vila dig lite.
Ring dina vänner.
Be dem komma över.
Jag väntar här tills de kommer.
Ska vi inte dricka nåt?
Får jag öppna en öl?
-I morgon ska vi... -Allt är meningslöst.
Det finns ingen räddning.
Vid den här tiden i morgon kommer jag att vara...som hon.
Ge inte upp.
16 timmar. Vad kan vi klara av på den tiden?
Vad är det där för märken?
Gjorde dina föräldrar dem?
Min mamma.
Hindrade inte din pappa henne?
Han var nästan aldrig hemma.
Mormor försökte alltid försvara mig, men...
Yumi...
Hämta mormor.
Ja.
Mormor!
Förlåt.
Titta!
-Vad är det? -Förlåt.
Vad är det? Mår du inte bra?
Det är ingen fara.
Förlåt.
De bara försvann och lämnade kvar allt. Det är så irriterande.
Lämna tillbaks den när ni är klara.
Ni kan behålla skorna på. Vi måste göra i ordning allt sen, ändå.
"Marie Mizunuma."
Titta.
"Från och med 23 november"-
-"bryter vi ert mobilabonnemang."
Hur kommer det sig då att det finns ett röstmeddelande?
Det finns ju ingen uppkoppling.
Vad är det?
Gå hem och vila en stund.
MUSASHINOS FOSTERHEM
Det där är hon.
Nanako, lilla vän...
Var är din mamma?
Hon kan inte prata.
Det är inte medfött.
Det beror troligen på misshandeln...
Har herr Björn blivit sjuk igen?
Har hennes mamma hört av sig?
Inte en enda gång på ett halvår.
Den där melodin...
Den är från ett barnprogram på TV.
Var är din mamma? Vet du verkligen inte det?
Förlåt.
Så borde jag inte ha gjort.
Har du en aning om vart hon kan ha åkt?
Hon tillbringade mesta tiden på sjukhuset.
Hon var mer hemmastadd i de gamla lokalerna än de yngre sköterskorna.
Vad är det i de lokalerna idag?
Ingenting, de har inte rivits än heller.
Det är jag.
-Jag sa ju till dig att gå hem. -Jag kan inte sitta sysslolös.
Det gamla sjukhuset är kvar än. Jag tänker gå dit och titta.
Vänta, jag följer med.
Adressen?
-Jag har den. Gå du hem. -Men...
Jag kommer att vara hos dig när det är dags.
Klarar du dig?
Vi ses senare. - Tack för hjälpen.
24 april, 18:49
Yamashita...
"Yumi Nakamura."
Yumi!
Yumi, det är jag.
Är du okej?
Vi sticker härifrån.
"56 sekunder..."
"...kvar att leva."
Fan!
"Ringer Yumi Nakamura."
Det är hennes mobil.
Sluta.
Sluta!
Det är över.
Nu är det bra igen.
Det är antagligen hennes kropp.
Det är bäst att du inte tittar.
Hon ville bli hittad.
Yumi!
Storebror...
Ritsuko?
Storebror...
Det finns olika himlar för oss alla.
Mamma, jag förstår.
Jag ska inte försvinna.
Jag ska vara en snäll flicka.
Jag stannar hos dig.
Jag kommer att stanna här.
Jag ska vara snäll.
Hon har varit död i ungefär ett halvår.
Den här mobilen hade alla offers nummer i telefonboken.
Vi kontaktade dotterns hem.
Föreståndaren har nåt att visa dig.
Mig?
Kan du följa med oss?
Nej.
Vi ser till att hon kommer hem.
Den här vägen.
Den här...
Den låg gömd bland hennes saker.
Var är det?
Hennes lägenhet.
Ingen fara...
Jag följer med dig till sjukhuset.
Jag är ledsen att jag är sen.
Det var du i alla fall.
Det var inte mamma som gjorde illa dig...
...utan din storasyster, eller hur?
Snälla, svara...
Hon gav mig alltid en karamell efteråt.
"Skynda dig och bli frisk", sa hon.
Mamma, jag kan inte andas. Jag kan inte andas.
Det var inte Marie som dödade dem. Det var Mimiko.
Vad menar du?
Mamman var kanske det första offret.
Mimiko använde sin mammas mobiltelefon.
Men vänta här nu.
Jag kommer inte fram till Yumi. Skicka dit nån snabbt.
Yumi!
Yamashita?
Det är jag.
Yumi, är du okej?
Är du okej?
Yumi, är du okej?
Yamashita?
Yumi, är du okej?
Varför?
Yumi!
Vad är det?
Var är Mimiko?
Allt är okej med dig, då?
Helt säkert?
Åh, vilken tur!
Jag följer med dig till sjukhuset.